У Державному навчальному закладі «Іркліївський професійний аграрний ліцей» з 7 по 14 листопада проводиться Тиждень української писемності та мови.
Минув ще один рік…
Він був довгим, наче ціле життя. І разом з тим коротким, мов постріл. Зараз, переглядаючи світлини та відео, я згадую все, ніби то було вчора. Цей рік був найлютішим, бо навіть у страшних снах я не очікувала війни – жорстокої та невблаганної.
Але водночас він був і найсвітлішим, бо я навіть не уявляла, скільки красивих, гордих, сильних і вільних людей живе в моїй країні. І на що тільки вони здатні, ці люди. Всі, хто були мені дорогі, стали зі мною по один бік барикад. І все, що було цього року, я запам’ятаю на все життя, це точно.
Тепер моя мрія про Україну переродилася у цілком окреслену Надію, що все буде Україна! – вільна і прекрасна.
Тіщенко Ольга Іванівна
Викладачка української мови та літератури
Заходи, які були заплановані під час проведення Тижня, перетворили дні ліцею на свято українського слова, яке з любов’ю і гордістю линуло з вуст учнівської молоді. До участі у святі запрошувалися всі бажаючі.
9 листопада здобувачі освіти ДНЗ «Іркліївський професійний аграрний ліцей» взяли участь у І етапі Міжнародного конкурсу з української мови імені Петра Яцика та Міжнародного мовно-літературного конкурсу учнівської і студентської молоді імені Т. Шевченка.
Цього ж дня, попри війну, всі бажаючі ліцею писали 22 радіодиктант національної єдності. Це не перевірка грамотності українського флешмобу, а об’єднання людей навколо України в усьому світі. Читала текст народна артистка, Герой України Ада Роговцева.
Активні учасники літературного гуртка «Дивослово» відвідали наш музей Хліба та Світлицю.
В житті кожної людини є такі святі і безцінні речі, як: батьківська хата, пам'ять про предків, повага до звичаїв та обрядів рідного народу.
Саме сьогодні нам необхідно зрозуміти велич нашої культури, її довічний гуманізм, добробут, щиру гостинність, щоб спрямувати свої вчинки на утвердження української духовності. Саме для цього і створена наша Світлиця, де зберігається багатий матеріал народознавства.
Ми бачимо речі домашнього вжитку українців, уявляємо їх побут, знайомимося з життям української сім’ї. Кожен предмет має свою історію, кожна річ знаходиться на своєму місці і є свідком певного періоду життя українського народу.
Завітайте до нас, а ми почастуємо вас із духовних джерел наших предків і душа стане здоровою і багатою.
Екскурсія до музею надихнула на дослідження родинних оберегів – рушників, які є, мабуть, у кожній хаті. Кожен, хто приніс рушника розповів історію його створення та розкрив свої секрети вишивання.
Змінився час, іншою стала Україна, а український рушник не змінився. На ньому так само червоніють ягоди калини і горобини, співають птахи, зеленіють гілки дерев, синіє льон…
Цей вишитий рушник мій оберіг,
Він маминих долонь тепло зберіг
Я вийду в світ за батьківський поріг
Візьму з собою мамин оберіг.
Найбільше всім сподобався рушник – сімейний оберіг родини Нагорного Родіона.
Цікаво також пройшов конкурс декламаторів патріотичної поезії. Його учасники читали вірші Т.Шевченка, Л.Українки, І.Франка, сучасних поетів.
Була оформлена тематична виставка «Мова моя калинова». Здобувачі освіти брали активну участь у проведенні мовознавчих конкурсів, ігор, щоденних творчих перерв «Сховані слова», «Мовні заморочки».
Завершуючи Тиждень української писемності і мови, хочеться подякувати усім, хто брав участь у його створенні, допомагав і не був байдужим спостерігачем.
Бажаємо миру та Пермоги!
До зустрічі!